Klockan är fem!
- Klockan är fem! - Passet är slut.
Klockan är fem!
Okej, fortsätt framåt.
Nej, han är med på listan.
Han är stark. Du kommer att bli nöjd.
Sex starka arbetare. Jag hittar det åt dig.
Nästa gång kan du inte vänta så länge med att skaffa ett jobb.
- Jag har två kärror till. - Backa med kärran.
Kom till mig först nästa gång. Då får du de bästa.
De ska vara på byggplatsen om en halvtimme.
- Nån förändring? - Nej.
Det har gått över en vecka, Bill.
Du kan inte vara här alla nätter.
Kom hem, krama barnen, sov lite.
- Han går ingenstans. - Det går inte.
- Bill... - Han har ingen släkt här.
Ingen är här när han vaknar.
Ingen är här om han dör.
- Okej. Jag har frukost åt dig. - Tack, älskling.
Vakna när du är redo, konstapel Lee.
- Vet du vem som gjorde det? - Nej.
Jag måste hem innan barnen vaknar.
Som ni ser har vi märkt ut ett område som ert.
Enligt överenskommelsen -
- kommer Hop Wei inte längre att sälja opium till företag i området.
Long Zii får importera och distribuera det hur de vill.
Överenskommelsen gällde ett område utanför vårt.
Så förstod inte jag det.
Okej, vi accepterar den här kartan.
Mai Ling, överenskommelsen var en seger för er tong.
Jag håller min del av överenskommelsen.
Men som ni fattar är jag inte glad över det.
Poängen är att om ni gör er skyldig till minsta regelbrott -
- så slutar jag inte förrän jag har ert söta lilla huvud på ett fat.
Tack för att ni kom hit.
Klockan är fem!
Det var allt. Nej, inga fler jobb idag.
Kom tillbaka imorgon.
Två whisky, tack.
- God kväll. - God kväll.
- Gareth, vad fan gör du? - Häller upp whisky.
Nej, inte åt dem.
Kom igen, grabbar, iväg med er.
- Vi ville bara ta ett glas, sir. - Jag förstår.
Men du måste förstå...
Om ryktet sprids att vi låter er dricka här...
...så kommer andra som ni hit. Det går inte.
- Vad fan är det här, Mac? - Inget, mr Leary.
Dumskallarna ville dricka i vår pub.
- Ge dem deras glas, då. - Men, mr Leary...
De har inte gjort er nåt. De har fått utstå allt.
Tror du att deras folk ville hit? De släpades hit i kedjor.
De har betalat tillräckligt, Mac.
De har nog betalat för sina glas också.
Slå er ner och drick.
- Tack. - Tacka mig inte.
Drick era glas och stick.
Ni borde veta bättre än att gå till en irländsk pub.
Nate, borde inte du vara hemma och sova?
- Du jobbar väl för Mercer? - Inte längre.
- Varför inte? - Vad tror du?
- Mercer! - Mr Leary.
Ni känner nog inte min dotter Penelope Blake.
- Hon borde lämna rummet. - Jag stannar om det går bra.
- Verkar det gå bra? - Det är okej.
- Det tar bara nån minut. - Om ens det.
Jag är här utanför.
- Mr Leary, jag är lika arg... - Jag har lovat saker!
Jag har lovat saker baserat på era löften.
De hundra jobben tillhör amerikanerna.
Borgmästarens folk gav mig inget val.
Ni hade ett val. Ni valde en högre förtjänst.
- Hoppas att jag får behålla skjortan. - Ni lär förlora mer än så.
- Fixa det här, idag. - Buckley ger sig inte.
- Mercer, ni tog mig i hand. - Jag vet. Och de...
Ni tog mig fan i hand!
Po, passet är slut.
Vad är det för fel?
Vad hände?
Jag skadade mig för några dar sen.
Det går över om jag vilar.
Du är skitjobbig!
Men du är en duktig polis.
Även om jag inte kan bedöma sånt...
...misstänker jag att du även är en bra människa.
Jag vet att du inte hör mig.
Det är nog bra för jag har ingen ursäkt.
Jag försatte dig i fara.
Jag vill bara att du ska veta...
...att jag ska hitta jävlarna som gjorde det här mot dig...
...och det ska stå dem dyrt.
Hallå! Hämta er chef. Jag vill prata med honom.
Jag sa: Hämta er jävla chef!
Jag ber inte igen!
Stå jävligt stilla.
Fan.
Ni är skyldig mig pengar, polisen.
Det ger er ingen rätt att terrorisera mitt folk.
Jag dödade inte er partner. Det var bara en läxa.
Jag behöver inte era jävla läxor.
Jag behöver inga jävla pengar.
Inte?
Vad? Vad fan vill ni mig, då?
- Mr Buckley. - Mrs Blake, tänk att stöta på er.
- Är ni ensam här? - Jag är oftast ensam.
Borgmästaren jobbar säkert sent i stadshuset.
Självklart, om ni menar att han hyr horor.
Hoppas att det bara är horor. Jag har sett värre saker.
Jag trodde att om han äktade er -
- skulle hans mindre nobla impulser dämpas.
Ni försatte min far i en omöjlig situation.
Ni tvingade på honom kinesisk arbetskraft.
Hur er far sköter sina anställda angår inte mig.
Vi fick besök av en mycket obehaglig man idag.
Det vore inte första gången irländarna blev våldsamma.
Vi måste ha beskydd.
Det borde ni ta upp med er man.
Jag tänkte gå direkt till er.
Jag håller borgmästaren på gott humör, mrs Blake.
Det har vi väl gemensamt?
Jag undrar...
...vem han skulle välja om han måste välja en av oss.
Om det vore ni skulle han inte vara på en kinesisk bordell nu.
Jag gillar inte att bli hotad.
Ni skulle göra likadant om jag hotade att berätta för er man -
- att ni nyligen gick ensam på en kinesisk boxningsmatch.
Försök bara!
Vi får inte verka skydda ett privat företag -
- men som tecken på min aktning kan jag ställa några man i närheten -
- så de är där på ett ögonblick. Hur låter det?
Det är lite för sent nu.
En perfekt beskrivning av kommunalpolitiken.
Jag kom hit för att tjäna pengar åt min familj.
Jag tänkte vara här i ett år.
Det var åtta år sen.
Jag har inte råd att åka tillbaka.
Ah Sahm.
Jag svek dem.
Jag svek min familj redan innan jag lämnade Kina.
Du gjorde det för att hjälpa dem...
...för att ge dem mat.
Och nu ska jag begravas på det här hemska stället.
Och min ande hittar aldrig hem.
Tusen kulis andar kommer att hemsöka det här landet.
Jag bör nog gratulera. Kungen är död.
- Länge leve drottningen. - Tack.
Men jag är orolig. Nu när Hop Wei har släppt in er i opiumhandeln -
- verkar ni ha råkat uppnå den freden som er döde make ville ha.
Ni veknar väl inte?
Tro mig. Jag värmer bara upp.
Ja, ni tog er nog inte ända hit för att tjäna en annan tong.
Jag tjänar ingen, mr Buckley. Kom ihåg det.
Det ska jag komma ihåg.
Och opiumet?
Jag behöver dubbelt så mycket. Säg till när det är igenom tullen.
Mai Ling, ni må vara en höjdare i Chinatown nu...
...men en kilometer åt valfritt håll är ni bara en oviktig kineskvinna.
Ni kan försvinna imorgon och det skulle inte ens nå polisen.
Mycket kan hända på en kilometer.
Var försiktig på vägen hem.
Okej, det var allt för idag.
Den ivriga löken, tillbaka från de döda.
Hej, Chao.
Har det gått så här långt?
Kom igen. Nån med dina färdigheter behöver inte jobba så här.
Jag är precis som alla andra här.
Vi vet båda att det inte stämmer.
Det var trevligt att träffas, Chao.
Vänta!
Vi söker folk till ett stort jobb med bra villkor.
Jag ser till att du blir vald om du är här imorgon.
Tack.
Men jag hoppas att du inte är det.
- Bill. - Lee!
Vad hände med mig?
Minns du inte?
Nej.
Du blev påhoppad i Chinatown.
- Hur skötte jag mig? - Inte så bra.
Det verkar inte bättre.
Ta det lugnt.
- Hur länge har jag sovit? - I en vecka.
En vecka?!
Tog ni åtminstone de skyldiga?
Vi jagar dem fortfarande.
Kom tillbaka! Stanna!
Kom igen, kuli! In med dig!
Kör in i gränden!
- Igen? - Ännu en räd idag.
Polisen ger oss ett budskap.
- Varför nu? Vi har inte gjort nåt. - Hämnd.
Nån såg till att en polis hamnade på sjukhus.
Vem skulle vara så vårdslös?
Det är svårt att hitta dig.
- Jag är här varenda dag. - Det är ett hemskt ställe.
- Ah Toy är orolig för dig. - Har hon sagt det?
Jag läser nog mellan raderna.
Lyssna nu...
Jag väntar på ett jobb. Om ni står här förstör ni mina chanser.
Det är okej. Du behöver inte göra det här längre.
Jag vill ha tillbaka dig.
Fader Jun har inte varit sig själv sen explosionen.
Han ruinerar oss.
Samtidigt kommer Long Zii och Fung Hai allt närmare.
Det är bara en tidsfråga innan de anfaller oss.
Vi måste vara beredda.
Jag behöver folk jag kan lita på.
- Nej, tack. - Vad menar du med det?
Står du hellre här varje dag -
- och hoppas få bryta ryggen för ankslantar?
- Det är ett hederligt jobb. - Jag tar en risk för din skull.
Du kan inte vända oss ryggen.
Hallå där!
Jag vände er inte ryggen. Jag slogs för er.
Jag dog nästan. Ni kastade ut mig som om jag vore skräp.
Du... vi har regler.
Jag varken skrev eller gillar dem, men jag tänker fixa det här.
Ta hand om dig, unge Jun.
Du är ingen jävla kuli.
Jag är ingen hejduk.
Inte? Vad är du, då?
- Hop Wei har visst inte glömt dig. - Fan ta dem.
Du är inte den första löken som förlorar ett slagsmål.
Du sa att du har ett jobb åt mig.
Jag var yngre än du när jag korsade havet.
Mina föräldrar dog i Taipingupproret. Varför skulle jag stanna?
Jag tänkte åka till Amerika och söka lyckan.
Skeppets kapten hade andra planer.
Han seglade till Kuba och sålde oss som slavar.
Det tog en vecka innan jag förstod att jag inte var i Amerika.
Jag var slav i elva år.
Inte betjänt, inte kuli, utan en jävla slav.
Jag tänker på de jag lämnade bakom mig.
De flesta är kvar i Kuba, men inte jag.
Vet du varför?
- Varför? - För att jag inte är nån slav.
Du... Du fick stryk. Sånt händer, men jag köper inte kulibluffen.
Krigare har bara två val:
Att bli dödade eller bättre. Det är allt.
Har du jobb åt mig eller inte?
Pappa sa alltid: "Om du ska buga, buga djupt."
Ja.
- Kostnaderna här är för höga. - Det behöver du inte berätta för mig.
Jo, tydligen.
Prata med materialleverantörerna.
- De har kontrakt. - Du med. Det stoppade inte Buckley.
Omförhandlingar är en del av processen, pappa.
Du gör stora inköp. Använd din ställning.
Jag uppskattar din hjälp, älskling...
...men låt mig sköta ekonomin.
Om du fortsätter sköta den så här så hamnar mina systrar på gatan.
Jag gjorde inte mina uppoffringar för att låta dig sabba det här.
Så... där hör man.
Jag har inte bett dig att göra nåt.
Du stoppade mig inte heller.
Du där! Tillbaka till arbetet!
Ah Sahm! Vad gör du här?
Samma sak som alla andra.
Jag bad Jacob se till dig. Du var borta.
Jag visste inte vad som hade hänt dig.
Nu gör du det.
Är det här din fars företag?
Nu vet jag åtminstone vem jag jobbar åt.
Är det verkligen det här du tänker göra?
Det är sånt här vi gör.
Du kan engelska. Du kan översätta åt förmännen...
Du skulle vara ovärderlig för cheferna.
Jag kan fixa en bättre plats åt dig.
Det här är min plats. Det vet vi nog båda två.
Det har varit fler poliser här sen era män spöade ankpolisen.
- Hur tänkte du? - Det var Fung Hais affärer.
De rör inte er.
Vi ska börja forsla opium genom det här området.
Om Long Zii levererar och Fung Hai säljer, tjänar vi alla på det.
Ni får inte göra polisen intresserad.
Ni har nog missuppfattat det här.
Jag blev er partner för att bli av med Pai...
...och ge Fung Hai en roll i opiumhandeln.
Men inbilla er ingenting...
...jag jobbar inte åt er.
Fung Hai sköter sina affärer som jag vill.
Om jag vill döda tio poliser...
...så gör jag det.
Jag behöver inte er tillåtelse.
Ni är kanske inte den partner jag trodde.
Det är lite sent att börja tveka nu.
Ni har fått betalt för ert arbete.
Vi kommer på nåt annat och går vidare.
Tack.
Vi kan väl gå ut?
Kom, jag vill visa er en sak.
Nu kan vi väl gå in -
- och diskutera detaljerna i vårt partnerskap.
Po, jag har med mig färskt bröd åt dig.
Och lite medicin.
- Ni är väl mr Buckley? - Det stämmer.
- Jag heter Dylan Leary. - Jag vet vem ni är.
Ni hanterar spårvagnskontraktet med Mercer.
Ja, jag är borgmästarens förbindelse med Mercers företag.
Förbindelse, härligt ord.
Det låter som nån som inte förstör folks levebröd.
Jag vet allt om er, mr Leary.
Misshandel, mordbrand, män som försvinner mitt i natten...
Ursäkta om jag finner er moraliska ton lite malplacerad.
Låt mig ändra på min ton.
Jag har mött folk som er.
Man måste hantera dem på nära håll.
Tro mig, mr Leary, ni har inte mött nån som jag.
Då är det nog dags att jag lärde känna er bättre.
Det kanske förvånar er att vi har gemensamma mål.
- Inte om ni tvingar fram kuliarbeten. - Jag är också emot kinesjobb.
Jag ser dock helheten.
Ni är en vanlig buse, mr Leary.
Även om det kan funka i mindre kretsar -
- kommer ni inte att påverka delstatspolitiken -
- med hot och en fickkniv.
Det beror nog på vems mage som har kniven mot sig.
Vi ses, mr Buckley.
Sir! Mr Buckley!
Mår ni bra?
Nu sätter vi igång, grabbar!
Få hit polisen! Nu!
Tvinga ner dem på knä!
Håll tyst! Håll tyst, sa jag!
Nu flinar ni inte.
Vill ni betala kulilöner? Då får ni vad ni betalar för!
Slå till!
Mercer!
Du!
Jag känner igen dig.
- Polisen! - Stopp där!
- Jag hittar dig, kines. - Det hoppas jag.
De sticker!
Jonas, hör på...
Jag vet att du tror att du är säker utanför Chinatown.
Men jag har varit i din sits. Fung Hai kommer åt dig överallt.
Jobbar du åt dem nu?
Mitt jobb är att hålla kineserna i Chinatown -
- och er säker från dem.
Om de kommer hit har jag misslyckats med både och.
Kalla det vad du vill, men du är som en lånehaj.
Jag försöker hjälpa dig, Jonas. Låt mig göra det.
- Jag har bara tio. - Säger du det så har du 20.
Om jag kan ge dem 15 så får du mer tid.
Tro mig, Jonas, du vill inte stöta dig med de jävlarna.
Det borde väl du veta?
Ha resten redo om två veckor...
...annars hamnar du på det vita berget.
- Är allt som det ska? - Ja, jag hälsade bara på en vän.
- Hur mår du? - Helt utmattad.
- Klarar du av det här? - Ja.
Då så, då skickar jag in dig i skiten igen.
Det är en vacker kväll för sånt.
- Du lever. - Det börjar kännas så.
Varför är du här?
Jag tackade dig aldrig ordentligt -
- för att du tog hand om mig efter tävlingen.
Du gjorde nog inte det.
Jag har en sak åt dig.
- Vad händer nu? - Jag vet faktiskt inte.
- Men nånting? - Ja, nånting.
Under tiden kan du nog behöva hjälp då och då.
Du vet, med att kämpa emot.
- Vi kan inte vinna den striden. - Jag börjar bli van vid att förlora.
Chao säger att du söker jobb på kulitorget.
Inte längre. Jag har visst andra kvalifikationer.
- Det blir en enda röra. - Troligtvis.
Konfucius sa: "Mitt i kaos finner man möjligheten."
- Det sa han aldrig. - Nej, det gjorde han inte.
Text: Daniel Yamamoto www.sdimedia.com